Mary kulta, tule aamiaiselle!
PALOMIES, SÄÄSTÄ TYÖNI
Olen odottanut juuri sinua.
Huomenta, höpönassu.
Autatko minua valitsemaan solmion haastatteluun? Kävisikö tämä?
Liian perinteinen? Olet oikeassa. Entä tämä?
Liian avantgardistinen. Vihaan tuota.
Pidän tuosta.
Se on sitten tämä. Mitä tekisinkään ilman sinua?
- Oletko nähnyt punaista kenkääni? - Enpä ole tainnut.
Jos olisin punainen kenkä, minne piiloutuisin?
Tänne näin. Ei.
Entä tänne taakse? Ei.
Mary kulta, aamiainen on valmis!
Menetkö haastatteluun?
Tietysti. Kehun sinua tuleville opettajillesi.
- Mitä panen päälleni? - Katsotaan. Kiitos. Tuo oli tarpeen.
Mary, mene syömään aamiaisesi. Pidä kiirettä.
- Näitkö sen arvostelun? - Kyllä.
Tyyppi sai perua puheensa sinusta.
- Suhtaudut liian henkilökohtaisesti. - En ollenkaan.
Haluaisit keihästää jokaisen kriitikon.
Olin vähällä osua viimeksi.
Tuohon jäi vähäsen.
- Hei, kaunokaiset. - Tässä on aamiaisesi, Michael.
- Kiitos. Paahtoleivät ovat valmiita. - Pahus.
Tiedän, mistä puhun. Yrität säästää rahaa -
- mutta rakennamme 12 000 hengen toimistoa.
Joka kerroksessa on oltava vessa.
Kaikki eivät käy ennen töihin lähtöä.
- Minä odotan. Huomenta. - Huomenta.
Toiset yrittävät nipistää uskomattomissa asioissa. Jerry on oikea hyväntekijä.
Katsokaa. Jalkani on kasvanut yöllä.
- Se on kenkäni, senkin hassu! - Luojan kiitos.
- Etkö pidä puurostasi? - Se maistuu kumilta.
- Se on tarkoituskin. - Paskapuhetta.
- Mistä olet kuullut tuollaista? - Paskapuhetta!
Mitä minä tein?
Pue ensin. Teen sinulle jotakin muuta.
Kipin kapin nyt.
Sanoinko tunti? Tarkoitin minuuttia.
- Etkö pidä munistani? - Rakastan niitä. Ne ovat paras puolesi.
Ne ovat täydellisiä.
- Olet laittanut hiuksesi. - Huomasit.
- Olemmeko valmiita haastatteluun? - Ehdottomasti.
- Entä kuvauksesi? - Sain tunnin vapaata.
Haluamme Maryn tähän kouluun.
Tiedän. Päätökseen meni viisi vuotta.
Olimme perusteellisia.
- Koulun aloitus... - on suuri askel lapselle.
- Toistanko itseäni? - Vähän väliä.
Tulen kyllä.
- Älä myöhästy. - Tekisinkö niin?
Mary, saat tutustua muihin lapsiin, kun me juttelemme.
Rentoutukaa. Tämä ei satu.
Meidän olisi parasta aloittaa. Alkaa olla myöhä.
- Olette arkkitehti. - Kyllä.
- Tekö piirrätte? - Olen satiirikko.
- Michael piirtää Johnny Coolia. - Sitä söpöä kisua.
Se ei ole kisu. Se symboloi aikamme poikamiesten angstia.
Sillä on suloinen hattu.
- Mr Holden on... - Näyttelijä.
Hän on vakaa luonne.
He tietävät, että näyttelijät ovat normaaleja.
- Hyvää iltapäivää. - Hyvä luoja!
Tarkoitus ei ollut säikyttää.
Kuvaan juuri margariinimainosta. Olen kreivi Kolesteroli.
Olette varmaan nähneet minut tv: ssä.
Päivää.
Taksin kanssa tuli hitonmoisia ongelmia.
Mitä? Kiitos.
Mary on piirtänyt perheensä.
Onpa hienoa. Oletko sinä tässä?
- Onko tuo äitisi? - On.
- Kuka tämä on? - Biologinen isäni.
- Entä tämä? - Toinen kunniaisäni.
Tässä on toinen. Asumme kaikki yhdessä.
Laittakaa kynät tuppeen.
Viekää piirustukset eteen.
- Onko sinulla kolme isää? Outoa. - Miten niin?
Juliella on kaksi isää, muttei yhtä aikaa.
Miksi?
Lapsi voi asua vain yhden isän kanssa.
Laki sanoo niin.
Mikä on muiden naisten rooli?
- Sitä ei ole. - Naisia ei ole näkynyt.
- Täysin ammattimainen. - Oletteko homoja?
- Mitä? - Olemmeko homoja?
- Montako naista sinulla on ollut, Pete? - Tarvitsisin laskimen.
Yövieraita ei sallita Maryn ollessa kotona.
Tämä on hyvin erityislaatuinen kasvuympäristö.
Koulupsykologina minun on todettava sama, minkä sanoin komitealle.
Mary teki minuun vaikutuksen.
- Hän oli iloinen ja onnellinen lapsi. - Kiitos.
Hän on kuitenkin tulossa ikään -
- jolloin pienetkin erot voivat vaikeuttaa hänen sopeutumistaan ryhmään.
Ongelmia voivat aiheuttaa vanhempien puhetyyli, vaatetus ja ulkonäkö.
Pidämme kouluamme edistyksellisenä -
- mutta kolme miestä -
- ilman laillista vastuuta huolettaa minua hyvin paljon.
- Jaamme vastuuta. - Minun täytyisi vastata tuohon.
Tunnen oppilaita ja heidän vanhempiaan.
Perhe-elämä ei ole helppoa.
Kukaan tuntemistani isistä ja isäpuolista -
- ei voi rakastaa lasta enempää kuin nämä miehet.
He tekisivät kaikkensa Maryn puolesta.
Voin vain toivoa -
- että muut oppilaat ovat yhtä onnekkaita.
Pääsit sisään. Onneksi olkoon.
- Mikä hätänä? - Yksi juttu vain.
- Millainen juttu? - Olen erilainen.
- Kuka niin sanoo? - Muut.
- Minuakin pidetään erilaisena. - Sinähän olet.
Siinä näet. Se on hyvä juttu.
Annahan, kun kerron sinulle jotakin.
Erilaisuus on hyvä asia. Kaikkien ei tarvitse olla samanlaisia.
- Ok? - Ok.
Ok. Isin täytyy nyt lähteä julkisuuden valokeilaan.
Mutta sinä...
Sinä olet ikuisesti minun!
Saat ottaa mitä tahansa, Mary.
- Mitä saisi olla? - Onko sinulla penis?
- Mikä on päivän erikoinen? - Pöytä keikkuu.
Hetki vielä.
Mary, mistä olet kuullut tuon sanan?
Jennyn isällä ja veljellä on penis. Mikä se on?
Peter, olet arkkitehti. Selitä sinä.
Penis on urosnisäkkään virtsa-ja sukupuolielin...
Kiitos.
- Mitä? - Osaatko tuon ulkoa?
Hän taitaa sanoa tuon kaikille tytöille. Mary ja minä käymme pesulla.
- Uskomatonta. - Kuulin seksistä vasta collegessa.
- Olen järkyttynyt. - Minä liioittelin.
Mary ei ole enää lapsi. Yksi sana -
- julisti hänen aikuisuuttaan.
- Ensin tulee "penis"... - Kokkikin kuuli tuon.
Mary on altis vaikutteille.
- Pojat, seksi... - Ylireagoit.
Niinkö? Mitä muutamasta genitaalista?
Ole hiljaa. He tulevat.
Lopeta!
En voi. Huuleni ovat juuttuneet kiinni. En saa niitä irti!
Mitä teette?
Hän on juuttunut mahaani!
Olipa se lähellä. Hyvää yötä.
Öitä.
Olette ihan hölmöjä.
On nukkumaanmenoaika.
Kauniita unia.
SYLVIA BENNINGTON PYHÄSSÄ JOHANNASSA
SYLVIA BENNINGTON VALAISEE BROADWAYN
- Hei, kaunokainen. - Hei, kulta.
- Katso, mitä Mary teki sinulle. - Mikä lahjakkuus!
Minulla on asiaa.
Teinkö jotakin väärin eilen?
- Unohdinko vuorosanat? - Rauhoitu, Sylvia.
Olit loistava itsesi.
Minua on pyydetty ohjaamaan Kesäyön unelmaa Lontooseen.
Todellako? Onneksi olkoon.
- Haluan sinut Helenaksi. - Minut?
Olisit ihmeellinen. Suostutko?
- Mielelläni, mutta... - Mutta?
- Mary aloittaa koulun. - Englannissakin on kouluja.
- Perhe on täällä. - Tarkoitat asuintovereitasi.
He ovat enemmän.
Tarjous on upea, mutta...
Tämä on Marylle tärkeää aikaa.
- Eikö suhteemme haittaa? - Ei ollenkaan.
Pyydän sinua ammattitaitosi tähden.
En antaisi tunteitteni häiritä ammatillisia päätöksiäni -
- paitsi kun minua himottaa.
En teeskentele, ettenkö jumaloisi sinua.
Haluaisin sinut viimein vaimokseni.
Tiedän.
Minun on ajateltava Maryä.
Entä omat tarpeesi?
Ajattelen asiaa.
- Mikä tämä nappula on? - Älä koske siihen.
- Sillä pyyhitään pois. - Kuinka se liikkuu?
- Onnistuin! - Se oli helppoa.
- Miten Maryn kenkien laita on? - Hain ne eilen.
Hammaslääkäri on perjantaiaamuna.
- Minulla on kokkauskerho. - Minä voin tehdä sen.
Kuka lähtee hakemaan äitiä?
Pahus! Minulla on juuri se munuaisleikkaus.
Saat tonnin, jos teet sen.
Minulla on tapaaminen... kustantajani kanssa.
- Eikö sinulla ollut treffit? - Huomenna.
- Pidän Lauriesta. - Niin minäkin.
Hän on ollut Los Angelesissa.
- Miten teillä menee? - Puhumme siitä.
- On siis totuuden hetki. - Onpa romanttista.
Naiset ovat käytännöllisiä.
Naiset haluavat, että heiltä viedään jalat alta.
- Kuten minä tein sinulle? - Sinä kamppasit minut.
- Naiset haluavat turvallisuutta. - Tiedätkö, mitä minä haluan?
Miehen, joka nolaa itsensä vuokseni.
Nolaisin itseni vuoksesi koska tahansa.
Ette kai te eroa?
- Emme. Kaipaamme uusia tuulia. - Avioliitto on todellinen puhuri.
Avioliitto?
Maryn ei tarvitse kuulla tuollaista.
Miksi te ette ole naimisissa?
Palataan siihen peniskysymykseen.
Tule, ennen kuin kasvat kieroon.
Kiitos, kun tulit. Sinuun voi aina luottaa.
- Kultaseni. - Äiti. Onpa ihana nähdä.
Tervetuloa.
- Michael. - Peter.
Jackillä oli kiireitä.
Hän siis kylvää siementään.
- Mitä Marylle kuuluu? - Hän on kasvanut valtavasti.
Eikö hän tuonut huonekaluja?
- Kiitos, Michael. - Peter.
- Kappas. Biologinen isä. - Äiti.
Miksi tuo kuulostaa niin pelottavalta?
Näytät olevan... niin lähellä. Viivyt kai jonkin aikaa.
- Äiti asuu Plazassa. - Lähden ylihuomenna.
Niinkö pian?
Tule, äiti. Leivoin lempikeksejäsi.
- Hyvä heitto. - Etkö jäisi vähän pidemmäksi aikaa?
Jättikö joku ikkunan auki?
Käyhän makuulle, kultaseni.
Kas noin.
Voimme tehdä huomenna ihan mitä tahansa sinä tahdot.
Voimmeko heitellä frisbeetä?
Puhutaan siitä aamulla.
- Laulanko tuutulaulun? - Tahdon kuulla rapia.
Menoksi!
Tässä ovat Mike, Peter ja Jack, isukit ja kappale Mary-rap
Olet pikkuneiti vasta eikä nukkumasta saa estää mikään lasta
Relaa hoi, ja valot pois
Juhlimme aina aamuun asti, kunnes meistä tuli toisenlainen kasti
Nyt olemme sinulle isäjoukko, eikä kiinnosta enää poikamiesloukko
Mary, pesitkö kasvot?
Mary, pesitkö hampaat?
Anna meille biitti, ja sano sitten kiitti
Pikkuneiti Mary, pyydämme sua vetelethän hirsiä ilman anelua
Vetelethän hirsiä ilman anelua
Tarvitsen drinkin.
- Oletko nähnyt Jackiä? - Hän meni ulos Cassien kassa.
Hän lupasi harjoitella tätä kohtausta kanssani.
Hän unohti.
Odota vähän, Sylvia. Minä voin tehdä sen.
- Sinäkö? - Miksei?
Olen harjoitellut Jackinkin kanssa.
- Mikä näytelmä on kyseessä? - Sateentekijä.
Mihin asetun?
Seiso vaikka tuossa.
- Oletko varma? - Tämä sujuu hienosti.
- Olenko Starbuck? - Jollet tahdo olla Lizzie.
Starbuck käy hyvin.
Starbuck on hyvin voimakas, kiihkeä ja karismaattinen mies.
- Oletko valmis? - Kyllä.
"Oletko sinä kaunis, Lizzie?" Mikä nyt on?
Ei mikään. Ole luonnollinen. Sinä ylinäyttelet.
Osaan kyllä olla luonnollinen.
"Oletko sinä kaunis, Lizzie?"
"En. Olen ruma."
- "Etkö tunne itseäsi naiseksi?" - "Olen ruma nainen."
- "Kaikki naiset ovat kauniita." - "Minä en."
"Sulje silmäsi, Lizzie."
"Sano, että olet kaunis."
- "En voi." - "Sano se, Lizzie."
"Olen kaunis."
- Miksi teit noin? - Se lukee käsikirjoituksessa.
Siinä lukee, että mies suutelee naista.
Aivan. Haluatko kokeilla uudelleen?
- Oletko valmis? - Olen.
"Sulje silmäsi."
- "Sano, että olet kaunis." - "En voi."
- "Sano se." - "Olen kaunis."
Jackin pitäisi tehdä tämä. Olin surkea.
- Pärjäsit hienosti. - Olin täysin epäuskottava.
Et minusta.
- Emmekö riko sääntöjä? - Ketään ei ole kotona.
- Paitsi Mary. - Hän nukkuu.
Olen ajatellut meitä, Laurie.
- Niinkö? - Minusta meidän on aika...
kokeilla uusia tuulia.
Olen aina haaveillut tuosta.
Anteeksi. En tiedä, miksi sanoin noin.
- Sängyssäni on käärmeitä! - Mary!
- Muistathan Laurien? - Kiva nähdä.
Me tässä juuri...
Mitä sinä sanoit? Käärmeitä!
- Sängyssäsi ei ole käärmeitä. - Ehkä ne olivat rottia.
Palaan pian.
- Näytät väsyneeltä. - En ole väsynyt.
Tarvitset lepoa.
Onko kaikki kunnossa?
- Miten niin? - Olet kireä.
En tiedä.
Joskus minusta tuntuu kuin elämäni olisi yhtä improvisointia.
Reagoin vain tilanteisiin.
Mietin, olenko hyvä äiti. Toiminko Maryn parhaaksi?
Jokainen äiti miettii tuota.
- Mietitkö sinäkin? - Jatkuvasti. Olet loistava äiti.
- Tarvitset vain aviomiehen. - En voi ajatellakaan romanssia.
En puhukaan romanssista. Puhun avioliitosta.
Mitä sinun ja Edwardin välillä tapahtuu?
- Hän kosi minua. - Ja?
Edward on hieno mies. Rakastan häntä tietyllä tavalla.
Jokin kuitenkin pidättelee minua.
Voisiko kyseessä olla pitkä arkkitehti?
Mitä tarkoitat?
En haluaisi sanoa tätä, mutta tuhlaat aikaasi.
Miksi sanot noin?
Jotkut miehet eivät osaa avautua.
Hän on ihmeellinen Maryn kanssa.
Se on eri asia.
Nai hänet, jos uskot saavasi hänet avautumaan.
Pelkään, että huomaat hukanneesi kallista aikaasi.
Käskin sinua sulkemaan tv: n ja painumaan pehkuihin.
Ei!
- Villitset hänet, Michael. - Hänellä on hankala vaihe.
Tämä on ihan erilaista kuin ennen!
- Asioiden on muututtava. - Anna kaukosäädin.
Jatkuva keskeyttäminen ei ole hyvästä! Se rasittaa sydäntäni.
- Laurie lähti lopulta. - Vedän johdon seinästä.
En näe häntä varmaan enää koskaan.
- Paska! - Kirosit.
- Enhän. Voi paska! - Kuunteletko sinä?
- En. Teloitan itseäni! - Mitä täällä tapahtuu?
Miksi olet vielä valveilla, pikkuneiti?
Anteeksi.
Mistä tämä kaikki alkoi?
Olemme siirtymässä kartoittamattomalle alueelle.
Halusin puhua meistä.
- Kenelle? - Laurielle.
- Kenen vuoro? - Minun.
Nostan tuon.
- Miten Mary voi? - Nukkuu.
- Mikä häntä vaivaa? - Saamme esimakua tulevasta.
Teini-ikä.
Teini-ikä oli suosikkivaiheeni.
- Olen tosissani. - Niin minäkin. Olin hyvä siinä.
Kauanko pystymme tähän?
- Mitä tarkoitat? - Elämäämme. Minä, te ja Mary.
- Järjestely on toiminut. - Se oli aluksi välttämätöntä.
- Nyt et siis enää tarvitse meitä. - Se ei ole totta.
Minusta tuntuu, että kaikki Maryn, minun tai teidän tarpeenne eivät täyty.
Mistä tarpeista puhut?
- Intohimosta, avioliitosta, seksistä... - Veit sanat suustani.
- Minä voin puhua Marylle seksistä. - Minä kaipaan seksiä.
- Nyt tarvitaan penispuhe. - Miten se menikään?
Olen tosissani!
Tahdon naimisiin ja lisää lapsia.
- Tämä rajoittaa myös teitä. - Se on totta.
Elämänne olisi erilaista, jollemme Mary ja minä olisi muuttaneet tänne.
- Olisimme naimisissa. - Olisimme eronneet.
Voit vitsailla, mutta Mary tarvitsee normaalin ympäristön.
Hän on hämmentynyt, ja niin olen minäkin.
Kannan vastuuni.
- Mennäänkö naimisiin? - Älä viitsi, Jack.
Olen vakavissani. Meillä on lapsikin.
Mitä sanot?
- Nukutaanko yön yli? - Teitte sen jo kerran.
Pää kiinni.
Mennäänkö naimisiin?
- Ei. - Eikö?
Kiitos, kun kysyit.
- Se liippasi läheltä. - Olet hieno mies ja hyvä isä...
- mutta olisit surkea aviomies. - Kestän sen.
Sitä paitsi, en rakasta sinua sillä tavoin.
- Sinäkään et rakasta minua siten. - Mistä tiedät?
- Ehkä hän rakastaakin. - Ei hän pysty huijaamaan minua.
Pystyisinhän. Johtuuko se käsistäni? Ne paljastavat minut aina.
En odota, että te vedätte minusta pitkää tikkua.
Asiat ovat muuttuneet.
Sisään!
- Peter, onko Mary kunnossa? - On.
- Viimeksi hänellä oli rusina korvassa. - Jack laittoi sen sinne.
Arvatenkin.
- Sinulla on kaunis hame. - Kiitos.
- Mikä tuo sinut tänne? - Sinä.
Olen ajatellut sitä, mitä sanoit. Olit oikeassa.
Olet laiminlyönyt omat tarpeesi.
Halusin sanoa sinulle jotakin ilman Michaelia ja Jackiä.
Mitä halusit sanoa?
Minusta voisit avioitua ja hankkia lisää lapsia. Marykin on mahtava.
Halusin vain kertoa sen.
Tuen päätöstäsi.
- Siinäkö kaikki? - Valitse tarkoin.
- Älä hätiköi. - En minä hätiköi.
Kaikki ajattelevat noin. Se on suuri askel.
Ehkä on aika ottaa sellainen.
Väärän henkilön naiminen on suurin virhe. Usko minua.
- Monestiko olet ollut naimisissa? - Kerran.
Mitä?
Milloin?
Miksi et ole koskaan kertonut?
Siitä on kauan. Liitto kesti noin tunnin.
- Tietävätkö pojat? - Jack tietää.
- Eikö kukaan muu tiedä? - Ex-vaimollani on hämärä muistikuva.
Se oli ilmeisen upea kokemus.
Mikään ei vedä sille vertoja. Ei ainakaan ilman verenvuodatusta.
Oletko valmis, kulta? Anteeksi, Pete. En tiennyt, että olet täällä.
Olin... juuri lähdössä. Edward.
- Ajattele asiaa. - Teen sen.
Emme voi valita Sylvialle miestä.
Hän tahtoo naimisiin.
Esitellään hänelle mukavia miehiä.
Meillä on helpompaa, jos mies on ystävämme.
Totta.
Hyvä. Lue lista.
- Carl? - Hän on liian lyhyt.
- Hän ei ole uhka Marylle. - Mary on isompi.
- Entä Bill? - Pidän hänestä.
Mies saisi olla tyylikkäämpi.
Moose? Ehkä ei.
- Denny olisi loistava. - Hän on aina peeaa.
- Entä Jim? - Mies saisi olla Maryä kypsempi.
- Onneksi en etsi aviomiestä. - Tämä saa osakkeeni nousemaan.
- Greg? Matt? - Liian nuori. Liian vanha.
- Trevor? - Liian lihava.
Bill, Billy-Bob, Billy-Joe... Ei sinun tarvitse naida miestä.
- Entä Edward? - Hän on englantilainen.
Niin on Sylviakin.
Ei. Ohjaajien ja näyttelijöiden suhteet eivät kestä.
- Tiedätkö, mitä ajattelen? - Mitä?
Tahtoisin toisen lapsen.
Ehkä vielä kaksi.
Ehkä tusinan.
Minäkin tahtoisin lapsia.
- Todellako? Aiemmin et halunnut. - Olen kai aikuistunut.
Luulin, että nautit avajaisjuhlista, hotelleista ja tähdistä.
Valehtelin. Sinä olet parasta.
Rakastan sinua, Sylvia Bennington. Mennään naimisiin.
Minä menen naimisiin. Menen naimisiin.
Menen naimisiin.
- Sylvia, maito on loppu. - Menen naimisiin.
- Hän on tosissaan. Oletko? - Olen hyvin tosissani.
- Menetkö naimisiin? - Kyllä.
- Jonkun erityisen kanssa? - Mormonikuoron.
Emme keksineet eilen ketään.
- Mitä tarkoitat? - En mitään.
- Kuka hän on? - Edward.
Hänhän on ohjaaja.
- Miksi hän? - Hän kosi. Rakastan häntä.
Meidät vihitään Englannissa.
- Milloin? - Mahdollisimman pian.
Edward ohjaa Kesäyön unelmaa, ja minä näyttelen.
- Olisiko minulle roolia? - Jack...
- Ettekö ole onnellisia puolestani? - Totta kai.
- Monestiko nainen menee naimisiin? - Kolmasti?
Kerta riittää minulle.
- Missä asutte? - Lontoossa.
- Englannissako? - New Jerseyssä.
- Entä Mary? - Otan hänet mukaani.
- Äiti, en löydä Sabrinaa. - Tulen heti.
Tiedän, että tämä tuli yllättäen. Ei se ole helppoa minullekaan.
Olette kaikki minulle hyvin rakkaita.
Luotan teihin.
Tarvitsen ymmärrystänne.
Uskon, että tämä on kaikkien parhaaksi.
Lontooseen?
En halua lähteä Englantiin.
Joudumme tekemään vaikeitakin asioita.
Useimmiten lopputulos on kuitenkin hyvä.
- Eikä ole. - Onhan. Sinäkin olet.
Mitä tarkoitat?
Emme alkuun tienneet, pitäisimmekö sinusta.
- Miksi? - Sinä vain söit ja nukuit ja itkit.
Sinusta tuli kuitenkin loistopakkaus.
- Emme näe enää koskaan. - Vierailemme puolin ja toisin.
- Emme joka päivä. - Emme niin.
Suljehan silmäsi.
- En halua. - Sulje nyt.
Huijaatko? Ovatko ne kiinni?
Näetkö meidät? Sinun on keskityttävä oikein kovasti.
Ihan takana.
Näetkö meidät nyt?
- Joo. Näen teidät. - Kas niin.
- Mitä me teemme? - Michael piirtää.
- Entä Jack? - Jack katselee peiliin.
Sinä katselet koripalloa tv: stä -
- ja huudat Jackille siivousvuorosta.
Tuo kuulostaa tutulta.
Kun tarvitset meitä, suljet vain silmäsi ja etsit -
- ja me olemme kanssasi.
Hyppää syliin.
Sinun on oltava valmis huolehtimaan sen sisällöstä.
- Mikä se on? - Avaa se.
- Olet loistava. - Lapset ovat vaativin yleisö.
- Kiva nähdä, Edward. - Samoin, Peter.
Michael! Tämänaamuinen sarjakuvasi oli loistava.
Kaltaisesi satiirikko voi vangita yhteen kuvaan -
- saman, mikä vie näytelmässä tunteja.
Luotaan syvälle yhteiskunnan ytimeen.
- Kuinka voit, Jack? - Olen työtön.
Haluaisin selittää, miksen valinnut sinua.
- Anna olla. - Kerro toki.
Jack on liian suuri näyttelijä siihen osaan.
Kykysi olisivat horjuttaneet tasapainoa.
Pidin mainoksestasi.
- Laksatiivijutustako? - Olit huippuhauska.
Monet sanovat uskoneensa todella, että minulla oli ummetusta.
- Minäkin uskoin. - Kiitos. Tuo merkitsee minulle paljon.
Nyt tarvitaan juotavaa.
Tarvitsemme lapiot.
Minähän puhun vain itsestäni.
Voinko kaataa sinulle lisää, Ed? Saanhan kutsua sinua Ediksi?
Avasin lahjani! Se on hevosen kuva.
- Sinun on huolehdittava siitä. - Se on kuva.
Hevonen minun makuuni.
Sinua odottaa Englannissa oikea hevonen.
- Ostitko hänelle hevosen? - Kiitä Edwardia.
Kiitos, Edward.
- Jack, sain Edwardilta hevosen! - Hän on ikionnellinen.
Lapsen kiintymyksen ostaminen voi olla vaarallista.
- Anteeksi kuinka? - Kuka ottaa cocktailpaloja?
Ostat hevosen. Mitä seuraavaksi? Kaksi hevosta? Kolme hevosta?
Ne ovat vuohenmaksaa.
Tuleeko sitten moottoripyörä?
- Ota yksi. - Ei kiitos. Mihin se loppuu?
Ymmärrän.
- Et ole tainnut olla paljon lasten kanssa. - Minullakaan ei ole omia lapsia.
Kasvatustyö ei ole helppoa.
- Ei se siltä näytäkään. - Lapset näkevät ihmisten lävitse.
Nyt syödään.
- Olen pahoillani Peterin käytöksestä. - Selviän kyllä.
Parasta oli se, kun hän kehui Jackin ummetusta uskottavaksi.
Uskomatonta.
Eikö ummetukseni vakuuttanut teitä?
Sitäkö tarkoitatte? Näytelkää itse ummetuksesta kärsivää.
Peter, käytöksesi oli aiheetonta.
- Mitä tein? - Olit kuin pikkulapsi.
- En pidä hänestä. - Et antanut hänelle mahdollisuutta.
- Hän ei sovi Maryn isäksi. - Hän ei ole täydellinen kuten sinä.
- Ajattelen vain Maryn parasta. - Ajattelet vain itseäsi!
Ajattelet omaa ikävääsi ja sitä, että joku toinen on hänen kanssaan.
Olet unohtanut meidän tarpeemme.
- Tuo ei ole totta. - Tajuatko tunteitani?
Tämä oli minulle hyvin vaikeaa. Tarvitsin vain tukeanne.
Ajattelit vain omaa kolhiintunutta egoasi.
Olet itsekäs paskiainen!
Minäkö? Minä en jättänyt lastani kenenkään kynnykselle.
He alkavat vihata toisiaan.
Minä rakastan yhä naista, joka löi minua.
Muistatko, kun jätit Sabrinan bussiin?
Muistatko, kun se tippui lampeen Keskuspuistossa.
Tiputit sen, kun hymyilit sille tädille.
Niinkö? Olin unohtanut sen.
Minulla ja Sabrinalla on erityinen yhteys.
Kun olet Englannissa Sabrinan kanssa, sinusta tuntuu kuin olisit minun kanssani.
- Sovittu? - Tuleeko sinulle ikävä?
Tuleeko minulle ikävä? Rakastan sinua.
Olet täydellisintä, mitä olen saanut aikaan.
- Mitä tarkoitat? - Selitän myöhemmin. Alahan nukkua.
Nähdään myöhemmin.
Kas niin, kulta pieni.
- Minun tulee ikävä sinua. - Niin minunkin sinua.
No niin, pikkuinen.
Ole reipas tyttö ja auta äitiäsi. Jooko?
Joo.
Soittakaa, kun pääsette perille.
- Menetkö häihin? - En.
- Entä sinä? - Minulla on kiireitä.
- Entä sinä? - En. Kuvaamme Brasiliassa.
Vihkiminen tuntuisi samalta kuin perheemme hajoamisen todistaminen.
Pidetään pirskeet.
- Millaiset pirskeet? - Sellaiset, joita pidimme ennen.
- Pidän ajatuksesta. - Voimme pitää ne arkena.
Palaamme poikamiesaikaan.
Eikö olekin hauskaa?
Meidän on otettava menettämämme aika takaisin. Minä otan blondit.
Minä otan tummaveriköt.
Minulle jäävät siis punapäät.
- Haluaisitko tanssia? - Toki.
Koeta pysyä vauhdissani. Olen parkettien partaveitsi.
Oletko kunnossa?
Ei hätää.
Hän on kuva kuvalta suloisempi.
- Kerroinko Maryn puheista? - Vain toukokuuhun saakka.
Haen lisää juotavaa. Voimme sitten jatkaa kesäkuusta.
Suunnittelin osan itse. Hankin huonekalut.
- Hylly on maatilalta. - Mistä?
- Mikä sinun nimesi olikaan? - Allisia.
Hylly on 1700-luvulta.
Se on kiva. Milloin aiot maalata sen?
Tanssitaanko?
Kumiankkani, sinä se oot
Teet kylpyhetkistä karkelot
Kumiankkani, kallis mulle oot
Kumiankkani, hymyn saan
Kasvoillani taas loistamaan
Kumiankkani, kallis mulle oot
Kas tässä. Bravuurini on maksahyytelö ja uppomunat.
- Kiehtova yhdistelmä. - Se on hyvää!
- Etkö pidä siitä? - Totta kai.
- Meillä on kokkikin. - Pidän ruoanlaitosta.
Kokeile. Pidät siitä.
Kuka on opettanut sinua pitämään teekuppia tuolla tavoin?
- En tunne täältä ketään. - Glennin piti tulla.
Lapsilla on tuhkarokko. Marthan piti tehdä Tommylle naamiaisasu.
Se villistä elämästä.
- Mitä me täällä teemme? - Pidämme hauskaa.
Miksi emme ole Englannissa?
Puhuin Maryn kanssa eilen. Hän ei ollut onnellinen.
- Hänhän sanoi viihtyvänsä. - Tiedän, mistä puhun.
Vanhempani lähettivät minut aina kesäleirille. Meidän piti kirjoittaa kotiin.
Olin ihottuman peitossa, jaoin huoneen pierevän pojan kanssa -
- ja rukoilin paikan palavan maan tasalle.
Kirjoitin kuitenkin, että minulla oli hauskaa.
Uskokaa minua. Pikkutyttömme on onneton.
Minä lähden Englantiin. Voitte jäädä tänne, jos haluatte.
- Millä tämä kulkee? Pattereillako? - Tämä oli viimeinen.
Olen aina vihannut Englantia.
- Ajatellaan nyt positiivisesti. - Olet oikeassa.
Vessapaperi on kuin tinapaperia.
Koko ajan on kylmä. Vain jää on lämmintä.
Eniten inhoan englantilaisten lausumistapaa.
- Toinen puoli! - Hitto!
Ajanko minä?
Olemme eksyksissä. Putosimme kartalta 20 minuuttia sitten.
- Mikä tuo ääni on? - Tuleekohan se moottorista?
Seuraava tie...
En kuule sanaakaan.
Sitten käännytte ja ohitatte vielä kaksi...
Sain sen.
Näette oikealla puolellanne kaksi puuta ja kiven -
- joka muistuttaa vaimoni mielestä kilpikonnaa.
Puiden välissä on kapea tie.
Reunaa pitkin kulkee puro ja matala pensasaita.
Älkää kääntykö sille tielle!
Häivytään ja vähän äkkiä.
- Olisikohan pitänyt soittaa? - Tämä on paljon hauskempaa.
- Onko se tämä? Tämähän on valtava. - Talo näyttää hotellilta.
- Katso tätä. - Suvulla on rahaa.
- Keskiajan rypistymätöntä muotia. - Kuinka tuolta heitetään vedet?
Varovasti. Hyvin varovasti.
Mennään.
Tuolla hän on!
Katsokaa! Michael ja Peter.
Loistavaa.
- Meillä oli ikävä. - Niin minullakin.
- Tervetuloa. - Hienoa, että pääsitte.
- Missä Jack on? - Hän kuvaa elokuvaa.
- Päätimme yllättää. - Se on mukavaa. Jääkää toki.
- Käyhän se? - Toki.
- Kuinka löysitte tänne? - Helposti.
Kaikki tuntevat talon.
Mennään katsomaan hevostani Donkkausta.
- Voitte purkaa ensin laukkunne. - Tietenkin.
Barrow, ohjaisitko herrat vierashuoneisiin?
Hyvä on, miss.
Ei hassumpaa.
Vesiklosetti on täällä.
- Käyttäydyit siivosti. - Olemme sivistyneitä ihmisiä.
Michael! Peter!
- Mitä toitte minulle? - Toimmeko Marylle jotakin?
En muista... Tarkistetaan laukku.
Katso tuota. Jack lähetti sinulle meikkilaukun.
Se on samanlainen kuin hänellä.
Illallinen tarjoillaan tasan kahdeksalta.
- Eikö tämä ole vähän liikaa? - Luota minuun.
- Onko joku kuollut? - Ei vielä.
Saanko esitellä Deirdre Colemanin ulkoasiainhallinnosta.
Wilfred Blair on ohjaaja.
Edward on kertonut kommuunistanne.
Pastori Hewitt vihkii meidät.
Onko lohta vielä?
Herrat ovat Sylvian ystäviä.
- Onko lohta vielä? - Toki. Tuolla Sylvia onkin.
Peter, tahtoisin esitellä sinulle erään henkilön.
Elspeth, tässä on Peter Mitchell. Miss Elspeth Lomax.
Päivää.
- Miss Lomax on Guernseystä. - Sieltä, mistä lehmätkin.
- Mr Mitchell on... - arkkitehti.
Oletteko suuntautunut enemmän postmodernismiin vai klassisismiin?
Prinssi Charles taistelee...
Nenässänne oli mätiä.
- Hyvänen aika. Anteeksi. - Ei se mitään.
Mitä te teette työksenne?
Minäkö? Johdan tyttökoulua West Ridingissa.
Olette ehkä kuullut Pileforth Academystä.
Pileforth? En ole.
Olemme kasvattaneet englannin parhaimmistoa jo 1700-luvulta lähtien.
Anteeksi. - Mary kutsuu.
- Suokaa anteeksi. Oli hauska tavata. - Samoin.
- Hän taitaa pitää sinusta. - Senkin riiviö!
- Miksi sanot noin? - Hän halusi tavata sinut. Tunnen hänet.
- Ole hienovarainen. - Mitä tarkoitat?
Sinun on osoitettava kiinnostuksesi mutta et saa olla liian hyökkäävä.
Tuo riittää.
- Haittaako tuijotus sinua? - Keksin niistä tarinoita.
Nainen taisi olla rokkilehden kannessa.
Toimme sinulle maapähkinävoita New Yorkista.
Minä käyn hakemassa sen.
Peter, olin juuri menossa...
- Mitä meinasit sanoa? - Onko kaikki hyvin?
- Pyyhkeet? Peitot? - Kaikki on kunnossa.
- Näytät hyvältä. - Niin sinäkin.
Tiedäthän tilanteen, kun et sano kaikkea, mitä haluaisit.
Kun saat vihdoin sanotuksi, aikaa on kulunut...
Muistan yhden kerran.
Assistenttini ei koskaan kertonut puhelusta...
Mitä sinä yrität sanoa?
Olen pahoillani puheistani.
Niin minäkin. Minä ylireagoin.
Oikea koukkusi on aika terävä. Ansaitsin sen.
Menin liian pitkälle.
Anteeksi, miss. Lady Eastwick on lähdössä.
- Minun täytyy mennä. - Ymmärrän.
Jack, miten menee?
Rooli on mahtava. Se on kuin Etelä-Amerikan Kuningas Lear.
- Vähät minusta. Missä Mary on? - Hän nukkuu.
Miten hän voi? Onko hän kasvanut? Onko hän omaksunut aksentin?
Mary voi hyvin. Hän kaipaa sinua, Jack.
- Sano hänelle, että minullakin on ikävä. - Pääsetkö häihin?
En tiedä. Tämä työ on tärkeä. Olen keskeisessä osassa.
- Tarvitsemme sinua. - Sinun vuorosi, hedelmäkori.
Minun täytyy mennä.
Se ei taida olla yhtä tanakka kuin teidän pystytyksenne.
- Säikytinkö? - Odotin Maryä.
Pikku Mary, aivan...
Hän on ihastuttava ja omapäinen lapsi.
Hänestä tulee loistava oppilas.
- Onko hän tulossa kouluunne? - Ei heti, mutta myöhemmin.
- Hän ei viihtyisi siellä. - Miten niin?
Tiedän sen. Sisäoppilaitos ei ole häntä varten.
Oletteko aina yhtä vahvasti vaistojenne vietävissä?
En yleensä.
Älkää aliarvioiko Pileforthin tarjoamia mahdollisuuksia.
Olen itsekin koulun kasvatteja.
Se onkin vakuuttavaa.
Palaan tänään koululle.
Tahtoisitteko te mahdollisesti...
vierailla siellä?
En. Kiitos kysymästä.
Toivottavasti ette pahastu, mutta vaikutatte poissaolevalta.
Niinkö? Olette oikeassa.
Olen hämilläni. En ymmärrä mistään mitään.
Mitä tarkoitatte?
- Olette nainen. - Aivan.
Kertokaa, kuinka mies voi katsoa naista -
- tajuamatta heti tunteitaan? Ymmärrättekö?
En ole ehkä kaikkein kokeneimpia tällä saralla -
- mutta tunnen kyllä Eroksen tiet.
Miksen pysty kertomaan hänelle tunteistani?
Ehkäpä ne, jotka ovat purjehtineet elämän merellä yksin -
- pelkäävät karikoita.
- Olen neuvoton. - Kertokaa hänelle.
Etsikää suotuisa hetki ja kertokaa hänelle.
Kylmenee.
Lämpenee.
- Eikö olekin hauskaa? - Todella. Ymmärrän leikin suosion.
Lämpenee. Kuumenee.
Kuumaa!
- Mitä nyt? - Olen kovin pahoillani, sir.
- Ymmärrätkö kirjeiden tärkeyttä? - Minä pyysin häntä leikkimään.
Olen kieltänyt sinua leikkimästä sisällä!
Anna olla! - Barrow, tuo paperia.
Olen kyllästynyt lapsen tuomiin ongelmiin.
Opit koulussa käyttäytymään. Mene huoneeseesi!
Hän ei pidä minusta. Hän huutaa aina.
Hän huusi tänäänkin, kun miss Lomax mittasi minua.
- Teki mitä? - Hän otti mittoja vaatteita varten.
- Mitä vaatteita? - Sinistä takkia, jossa on merkki tässä...
Kaikilla tytöillä on samanlainen.
Miss Lomax otti Marystä mittoja koulupukua varten.
Miksi?
Edward aikoo lähettää Maryn sisäoppilaitokseen.
- Nehän ovat kuin kasvatuslaitoksia. - Asia on tarkistettava.
PILEFORTH ACADEMY NUORILLE NEIDEILLE
- Viihdytkö täällä? - Erinomaisesti, sir.
Hei vaan.
Tämä on kuin kauhukertomuksesta.
Kas vain...
Epäileväinen amerikkalainen on tullut tarkistamaan asian.
Päätimme tulla käymään.
Olette varmasti nälkäisiä.
Antakaa minun tyydyttää ruokahalunne.
Minkä ikäisinä tytöt saapuvat tänne?
Yleensä kahdeksanvuotiaina.
- Meille on otettu myös kuusivuotiaita. - Se kuulostaa nuorelta.
Järjestelmä on toiminut yli 200 vuotta.
Pidämme tytöistä hyvää huolta.
Ravintofysiologi suunnittelee ateriamme.
Eikö lounas maistu?
- Ruoka on erinomaista. - Ette ole koskenutkaan siihen.
- Tytöt nukkuvat täällä. - Kiva.
Tämä ei ole ihan hotellitasoa mutta innostaa opiskelemaan.
Olen viettänyt tässä salissa mukavia öitä.
Pileforthin herttua piti tässä huoneessa koiratarhaansa.
- Sen huomaa. - Kylmyys ei ole häiritsevää.
Hyvinkin ankaran pinnan alla -
- saattaa piillä todellista hehkua.
- Mikä hätänä, kultaseni? - Olen huolissani Marystä.
Hän sopeutuu kyllä.
Jännitän huomista.
- Etkö tahdo naimisiin? - Tietenkin. Luulen niin. Kyllä.
- Miksi kysyt? - Kaikki sujuu loistavasti.
Sika! Aiot lähettää Maryn sisäoppilaitokseen.
- Mistä te puhutte? - Hän aikoo lähettää Maryn Pileforthiin.
Viiden tai kuuden vuoden päästä.
- Ensi lukukaudeksi! - Se ei ole totta.
- Hän valehtelee. - Miksi Lomax mittaili Maryä?
Koulupukua varten.
Se on lahja. Hän halusi antaa Marylle bleiserin.
Miksi?
Hänestä Marynkin pitäisi saada jokin lahja.
- Sehän on kaunis ajatus. - Paskapuhetta.
- Tulitko haastamaan riitaa? - Tämä on pelkkä väärinkäsitys.
Ei. Et voi luottaa tuohon mieheen. Hän valehtelee.
- Et voi todistaa sitä, Peter. - En tarvitse todisteita. Tunnen sen.
Ketä kiinnostaa?
- Edward! Olen täällä. - Halleluja.
Et voi naida häntä, Sylvia.
Miksi en? Sano se. Haluan tietää.
Maryn vuoksi.
Et ehkä pidä Edwardista, mutta minä aion naida hänet.
Pyytäisin sinua olemaan tulematta, mutta tule Maryn vuoksi.
Pysy kuitenkin erossa minun elämästäni.
- Hei. - Hei.
Et ole menettänyt otettasi, Pete. Voisit tehdä opetusvideon.
Mitä haluat sanoa, Jack?
Harvat ottavat minut vakavasti.
Minua pidetään itserakkaana omaan napaan tuijottajana.
- Korjaa, jos olen väärässä. - Teen sen.
Pete, olemme asuneet yhdessä seitsemän vuotta.
Tunnen sinut paremmin kuin kukaan.
Näiden viimeisen viiden vuoden ajan -
- sinä olet pitänyt joukkomme koossa.
Me luotimme sinuun. Sinusta tuli isähahmo.
Se on estänyt sinua myöntämästä tunteitasi.
Rakastat Sylviaa, eikö totta?
- Miksi sanot noin? - Etkö rakastakin?
Myönnä tunteesi, Pete.
Hyvä on.
Arvasin sen! Olisipa tietokilpailuissa tällainen aihepiiri.
Mikä sinua pidättelee?
En tiedä. Esimerkiksi sinä.
- Minä? - Olet Maryn isä.
- Entä sitten? - Olet paras ystäväni.
Te halailette aina Sylvian kanssa toisianne.
- Me näyttelemme. Se ei tarkoita mitään. - Ajattelin aina, että te...
Hänhän kieltäytyi. Hän tiesi, etten rakasta häntä sillä tavoin.
Pystyisin kyllä hämäämään häntä. Te kuitenkin rakastatte toisianne.
- Miksi Sylvia sitten nai Edwardin? - Koska sinä et kosinut!
- Mutta sinä... - Mutta mitä?
- Minua pelottaa. - Mikä? Uusi avioliittoko?
Niin. Rakastan Sylviaa. Rakastan häntä hullun lailla.
Minua pelottaa, että epäonnistun jälleen.
Pelkään, että satutan teitä kaikkia...
ja itseäni.
Isäkarhuna ei ole helppoa.
Olet minulle rakas. Sinä jos kuka ansaitset onnen.
Sinun on otettava riski.
Saatte liiton toimimaan. Usko minua.
- Olet hyvä ystävä. - "Hyvä"? Olen loistoystävä.
Palaan Pileforthiin.
- Mieti vielä. - Mietin muutenkin liikaa.
- Rakastan Sylviaa. - Kerro se hänelle.
- Minun on paljastettava Edward. - Miten teet sen?
Koulussa on oltava jokin paperi Marystä.
- Entä jos olet väärässä? - Entä sitten?
- Minun on toimittava! - Jack!
Nuppuseni!
Tiesin, että tulisit. Sanoin niin Sabrinalle.
- Minne sinä menet? - Palaan kyllä. Rakastan äitiäsi.
Hän on hassu.
Onko siellä joku?
Mr Mitchell! Mitä te teette kaapissani?
Mies tarvitsee joskus omaa rauhaa.
Joskus hän tarvitsee kumppanuutta.
Odottakaa... Minun on puhuttava suoraan.
- Olkaamme avoimia. - Olet siis vihdoin päättänyt puhua.
Emme selittele enää mitään. Olemme yön eläimiä.
Olemme kuun ohjailtavissa!
Rikomme sääntöjä.
Säännöt on tehty rikottaviksi. Suutele minua!
- Entä tytöt? - En jaa sinua!
En ole tavannut perhettäsi. En ole pyytänyt kättäsi.
- Isäni on vanha hölmö! - Minun on kerrottava jotakin.
- Olen impotentti! - Se viehättää minua.
- Miss Lomax, Elspeth... - Ole hiljaa ja ota minut!
- Olenko sellainen, kuin odotit? - Paljon enemmän.
Ei! Emme voi. Ei tänään.
Emme voi antaa yhden kiihkeän yön pilata koko suhdettamme.
Ymmärrän, mutta...
Meidän on hillittävä itsemme, vaikka se onkin vaikeaa. Hyvää yötä.
Olet todellinen herrasmies.
Pahus vieköön.
Hemmetti.
- Missä olet ollut? Tehtävää on paljon. - Halusin olla yksin.
Jännittääkö sinua? Se on ihan luonnollista.
Jätäthän yhden vaiheen elämästäsi taaksesi alle kahden tunnin päästä.
Sitoudut eliniäksi liittoon, joka tulee muuttamaan kaiken.
- Kiitos, äiti. Voin jo paremmin. - Eipä kestä, kultaseni.
Sain todisteet mutta olen vielä kaukana.
Meillä on suunnitelma. Ilmestyt vain paikalle.
Kyytini saapui. Minä tulen.
Seis! Onpa hauska nähdä.
- Mitä sinä täällä teet? - Selitän kaiken. Mennään.
Meidän on pidäteltävä vihkimistä. Oletko mukana?
- Olen. - Meillä on tunti aikaa.
- Tänne päin, pastori. - Minne viette minua?
- Vihkipaikkaa muutettiin. Vien teidät. - Minulle ei kerrottu. Kuka olette?
Tuo on kiintoisa teologinen kysymys. Keitä me olemme?
Olen usein kehottanut seurakuntaa kysymään itseltään samaa.
Olemmeko me olemassa?
Tiedän tuohon sopivan syllogismin.
Siat ovat olemassa. Minä olen olemassa. Niinpä minä olen... sika.
Ei se noin mennyt.
Nyt muistan. Ihmiset ovat olemassa. Siat ovat olemassa.
Niinpä kaikki ihmiset ovat sikoja. Ei se ollut sekään.
Luulin Sylvian tietävän Maryn koulusuunnitelmista.
- Hänellä ei ole aavistustakaan. - Kuinka kummallista.
- He sanoivat pastorin sairastuneen. - Hankitaan toinen.
Englannin maaseudulla on pastoreita pilvin pimein.
Uutisia pappilasta.
- He lähettävät sijaisen. - Sillä lailla.
Minulta meni viisi vuotta tunteitteni tajuamiseen.
- Pahoittelen väärinymmärrystä. - Kaikki sallitaan sodassa ja rakkaudessa.
- Olet hyvin viehättävä nainen. - Tiedän sen.
Meidän on keskeytettävä vihkiminen.
Onnistumme kyllä. Tiedän oikotien.
Sieltä ette ylös selviä.
Onko sinulla autoa?
Hevosta? Mitään, joka liikkuu?
- Morsian vai sulhanen, sir? - Olen vain vieras.
Tämä taitaa olla oikea kirkko.
Toivottavasti ehdimme juomaan maljat.
Odottakaa! Häät eivät ole täällä!
Mitä?
Olemme saapuneet juhlistamaan tätä iloista tapahtumaa.
- Näytän ihan tyhmältä. - Olet oikein sievä.
- Saitko sormuksen? Missä se on? - Taskussani.
- Peter ei ole täällä. - Hän tulee.
Hänen on oltava mukana.
Ymmärrät kaiken jonakin päivänä.
Ymmärrän nytkin. Peter rakastaa sinua.
Pidä ihmiset tyytyväisinä. Pastori ei ole vielä tullut.
Aloitan aallon.
Pastori, kiitos, kun pääsitte tulemaan.
Minä rakastan häitä.
Ihmiset ovat niin toiveikkaita.
Tänne päin.
Paljonko kello on?
Olet kaunis. Meidän on aloitettava ilman heitä.
Kuka luovuttaa minut?
Istu alas.
Onpa ihana tyttö.
Koskaan ei ole myöhäistä muuttaa mieltään.
Minä olen vapaa.
Kunhan pilailin.
Rakkaat ystävät -
- olemme kokoontuneet liittämään pyhään avioliittoon -
- Edwardin ja...
Hyvänen aika...
- Sylvian. - Sylvian! Niin tietenkin.
Tunsin kerran erään Sylvian. Hän...
Hän on kuollut.
Se et siis ole sinä.
Liitämme siis yhteen Edin ja Sylvian.
Ei kai haittaa, jos kutsun sinua Ediksi?
- Pärjäät loistavasti! - Kiitos.
En näe!
En tiedä, missä se on.
- Teet tämän tahallasi. - Minä hoidan tämän.
- Missä se oli viimeksi, kultaseni? - Tyynyllä.
- Emme voi odottaa ikuisuuksia. - Tämä ei ennusta hyvää.
Onko kenelläkään sormusta?
Tässä. Minulla on.
Kappeli on tuolla.
Inhoan tätä kohtaa, mutta minkäs teet.
Onko täällä ketään, joka tietäisi syyn -
- millaisen tahansa...
Se ei ehkä tunnu merkittävältä asialta -
- mutta Jumalan tiet ovat tuntemattomat.
"Toisen onni" ja niin edelleen...
Jos siis jollakulla on jonkinlaisia epäilyksiä, millaisia tahansa -
- voimme yhtä hyvin kertoa ne avoimesti.
Miksi näitä kahta ihanaa ihmistä ei voida solmia pyhään avioliittoon?
Puhukaa nyt tai vaietkaa iäksi.
- Onko ketään? - Lienee jo turvallista jatkaa.
Hetkinen! Onko teillä käsi ylhäällä?
Rouva takarivissä. Viides vasemmalta.
Se onkin teidän hattunne. Se näytti kädeltä.
- Voisimmeko jo jatkaa? - Kuka noita hattuja keksii?
Ajatella, että hattu esti melkein avioliittonne.
Pidä kiinni.
Loistoesitys!
Pitemmittä puheitta -
- kaikkivaltiaan Jumalan minulle suomilla valtuuksilla -
- julistan teidät täten aviopuolisoiksi.
Jo oli aikakin!
Voit suudella morsianta.
- Onko jo myöhäistä? - Selitän myöhemmin!
Pitäkää kiirettä, pastori!
Älkää vihkikö heitä.
- Mitä te meinaatte? - Mary on kirjattu Pileforthiin.
Koulumaksu on maksettu. Kerro hänelle, Elspeth.
Se on totta.
- Valehtelit minulle. - Puhutaan myöhemmin.
- Valehtelit Marylle. Peter oli oikeassa. - Aioin kyllä kertoa sinulle...
- Kerro nyt, Edward. - Ajattelin vain Maryn parasta.
- Näyttelijäelämä ei sovi lapselle. - Miksi et kertonut?
En halunnut häiritä häävalmistelujasi.
Tein väärin ja pyydän anteeksi.
- Paskapuhetta! - Pää kiinni, paskiainen.
Nyt riitti.
Lähdetään, Mary.
Sylvia, odota. Anna minun puhua. Tule vaimokseni.
Vaimoksesi?
Miksi, Peter? Maryn vuoksiko?
Siksikö tahdot mennä naimisiin? Ei sinun tarvitse.
Palaan New Yorkiin. Voit tavata Maryä niin paljon kuin tahdot.
En tee tätä Maryn vuoksi. Teen sen itseni tähden.
Rakastan sinua.
- Et rakasta. - Kyllä rakastan.
Rakastan tapaasi kävellä ja nauraa.
Rakastan tapaasi purra alahuulta, kun olet hermostunut.
Rakastan tapaasi rakastaa Maryä.
Rakastan jopa hänen maksahyytelöään!
Rakastan sinua. Rakastaisin sinua, vaikkei Maryä olisi olemassakaan.
Haluan saada lisää lapsia kanssasi.
- Nolasinko itseäni tarpeeksi? - Kyllä.
Rakastan sinua.
Kiva esitys, Peter.
Tahtoisin muistuttaa, että me olemme naimisissa.
Hän on oikeassa.
Olen eri mieltä.
- Kuka sinä olet? - Viis siitä.
- Vihkitoimitus ei ole vielä virallinen. - Suu kiinni, vanha hölmö!
Kutsuiko hän minua hölmöksi? En usko korviani!
Se sattui. Piteletkö näitä?
Väitit, etten pysty huijaamaan sinua.
Olen surkea näyttelijä, vai mitä? Ummetusta?
Haista home!
Älkää säikähtäkö. Tässä ovat hampaat. Kiitoksia.
Äiti...
Olen kuollut ja helvetissä.
Pastori, vihkisittekö meidät?
Toki. Kuka sinä olet?
Vihkisormus on annettu avioliittonne merkiksi.
Julistan teidät aviopuolisoiksi.
Voit suudella morsianta. Taas.